- Vi var maks 200 meter unna, og vi kom gående derfra. Først så vi to politifolk som løp i den retningen. Så kom folk stormene i den retningen vi gikk. Da løp vi og kom oss inn på hotellet, sier Marit Morken til Flatangernytt.
![Marit Morken](https://s3.eu-west-2.amazonaws.com/cdn.flatangernytt.no/wp-content/uploads/2016/07/marit-og-isak.jpg)
Promenade full av folk
Den berømte strandpromenaden var stappfull av folk da en stor lastebil plutselig kjørte inn i folkemengden. Ifølge nyhetsmedier skal den ha meid ned folk over en strekning på to kilometer, før den stanset og sjåføren begynte å skyte rundt seg. Ved 2.30-tida natt til fredag, melder NRK og andre medier at 77 personer er drept og 50 er skadet. Angrepet betraktes som en terrorhandling. Lastebilen var lastet med eksplosiver. Sjåføren ble drept av fransk politi. Dramaet startet klokka 22.30. Marit Morken og hennes reisefølge - i alt fem personer - befant seg litt øst for stedet, men de kom gående fra området der lastebilen stanset.Løp i panikk
- Skjønte dere hva som skjedde?- Nei, vi var usikre på om det var reelt eller bare panikk utløst av noe ufarlig. Men vi løp! sier Marit Morken. Ingen i familien snakker fransk, men de forsto at her var det bare å komme seg unna. Panikkslagne folk løp i samme retning, østover. Marit og familien kom seg inn på hotellet, og hun anslår at de var 150 meter unna hotellet da panikken brøt ut.
![Fra to båter ble det sendt opp fyrverkeri for å feire den franske nasjonaldagen, og promenaden i Nice var fullstappet av folk som ville se. Like etterpå startet dramaet. (Foto: Marit Morken)](https://s3.eu-west-2.amazonaws.com/cdn.flatangernytt.no/wp-content/uploads/2016/07/marit-i-nice-fyrverkeri.jpg)
Oppleves dramatisk
Marit Morken er fra Lauvsnes, men bor nå i Trondheim der hun jobber som overlege ved St. Olavs hospital. - Det oppleves dramatisk å løpe med ungene i en folkemengde i panikk, skrev hun på Facebook fredag kveld, der hun fortalte at hun og familien var i Nice, men i sikkerhet. - Hva tenker du om det som har skjedd?- Jeg orker ikke tenke på det ennå, sier Marit, som natt til fredag hadde nok med å ta seg av familien og få roet de minste. Fra hotellrommet kunne de høre sirener og politimenn som ropte.